![זה התחיל בשני הורים?](https://www.hebpsy.net/files/phuNOPKxhFPLlqTSokix.jpg)
זה התחיל בשני הורים?
עלון פסיכולוגיה עברית | 9/2/2013 | הרשמו כמנויים
ביום א' הקרוב יחול 'יום המשפחה', גלגולו הפוליטיקלי קורקט של מה שהיה פעם 'יום האם'. התמורות בשמו של היום משקפות תמורות ב'מערך הכוחות' בתוך המשפחה, ומזמנות גם מחשבות עדכניות יותר על מבני משפחה 'חדשים' שהולכים ונעשים נפוצים כמו הורות חד מינית ויחידאית. כיצד מתמודדת הפסיכואנליזה עם השינויים שחלים בהרכב המשפחה? מה קורה למושגים כמו 'האם הטובה דיה' במשפחה המורכבת משני אבות? מהי הרלוונטיות של 'תסביך אדיפוס' ו'חרדת הסירוס' כשכלל אין אב בתמונה? במאמרו המרתק והחשוב מפגיש ד"ר גבע שנקמן מושגי יסוד בתיאוריות הפסיכואנליטיות הקלאסיות עם מבני 'המשפחה החדשה' ודן בסוגיות של העברה נגדית בטיפול בזוג הורים חד מיניים. משלימה אותו 'כתבת שטח' של אורה ברקן העוסקת גם היא במשפחות ובאופן ספציפי יותר - בתפקיד אבות בחיי בנותיהן, תפקיד שנדחק לא פעם אל שולי העיסוק הפסיכולוגי. מאמר נוסף בנושא אחר שעלה השבוע לאתר הוא זה של ד"ר ישראל אורון הדן בסוגית ההתאבדויות בצה"ל, סוגיה בוערת תמיד, שתפסה לאחרונה כותרות רבות בעיתונות הכתובה וברשתות החברתיות. אורון, ששירת בעברו כפסיכולוג באגף החקירות במשטרה, מציג אומדן לבחינת שיעור המתאבדים בצה"ל בהשוואה לזה באוכלוסיה (פי 1.7) ועוסק בסיבות המביאות חיילים לשים קץ לחייהם. בהקשר זה כדאי לשים לב לכנס הישראלי הראשון למחקר בנושא התנהגות אובדנית ומניעתה שמופיע בלוח האירועים שלנו. ומה עוד? באגף ה'פסיכובלוגיה' תוכלו לפגוש השבוע את שרה איוניר שחוזרת אלינו ואל הבלוג האישי שלה אחרי יותר משנה של היעדרות וכותבת בכתיבה חופשית ופנימית על 'החיים הסודיים' שיש לכל אחד מאיתנו, מלבד לאלו 'הציבוריים' וה'פרטיים'. ד"ר ארנון רולניק עוסק בפוסט החדש שלו בחשיפות, לא חשיפת סודות, אלא טיפולי חשיפה מאגף הCBT וסוקר בקצרה שיטות שונות של חשיפה לגירוי וחשיפה לרגש. בבלוג 'שפיות זמנית' שלנו תוכלו למצוא פוסט העוסק במחקרים חדשים המצביעים על כך ששיבוש ברמות האוקסיטוצין - הורמון האהבה - נמצא קשור לאוטיזם ומציעים שלדבר יש השלכה על שיטות מניעה. פוסט נוסף מספק לינקים שונים הנוגעים כולם לעתירה המשמעותית שהוגשה לאחרונה במטרה לאפשר לכל מי שנזקק לאשפוז פסיכיאטרי לבחור את המוסד בו יתאשפז ללא קשר לאזור מגוריו. נסיים בפוסט ובו לינק לסקירה קצרצרה מהניו יורק טיימס על חייו ופועלו של הפסיכיאטר וחוקר ההתפתחות דניאל סטרן שהלך לעולמו לפני כחודשיים. לאור התמורות במבנה המשפחה בהן פתחנו, אפשר רק להרהר בשאלה האם מי שהתמקד בחוויה הרגשית של התינוק וכתב על 'הקונסטלציה האימהית' ו'לידתה של אם' היה כותב עכשיו גם ספר על 'לידתו של אב?'.